Courtney !
MORȚI CLINICE
Am simțit că cineva mă ia de mână, mă ghidează ...
M-am uitat în sus și am văzut o lumină.
Un zid uriaș de lumină. Strălucitor ...
Dintr-o dată, eram altundeva.
Energie pură.
Nu găsesc cuvintele care să descrie experiența mea.
În acel moment, am avut o experiență extracorporală.
Simțeam că eram trasă înapoi.
Ca și cum eram trasă prin apă.
Nu gândeam eu.
Răspunsuri. Mesaje ... veneau prin mine.
Culorile erau atât de vii. Culori pe care nu le-am mai văzut.
Apoi, am fost împinsă înapoi în corpul meu !
Puteam să-mi văd corpul de sus,
de parcă era lipsit de viață.
Și pluteam ...
Tot ce consideram important a fost ...
... eclipsat de acest sentiment de dragoste.
Și simțeam o smucire,
o forță care încerca să mă tragă în jos, într-un tunel negru,
Unde mă duce ?
Nu știu ce se petrece,
Cred că înnebunesc.
Am vedenii.
Ceva ce am făcut.
Îmi pare rău.
Nouă ani mai târziu
Bună, Lauren.
Cum te simți ?
Ai avut o criză, în seara asta.
Te afli la Trinity Emmanuel Medical Center.
Lauren,
știi că inima ta a încetat să bată ?
Ai fost moartă pentru câteva minute, dar echipa medicală te-a resuscitat.
Îți amintești ceva ?
Ai simțit, ai văzut ceva ?
Ai pierdut pe cineva drag, scumpo ?
E aici.
Te ducem la Imagistică. Vei fi bine.
Urmează un transfer în 5 minute.
Gata ? 1, 2, 3.
Un transfer de la Holy Cross.
Muncitor în construcții de 38 de ani. A căzut de pe o traversă.
Comă persistentă. Nivel GCS 6.
- Chem doctorul rezident. - S-a rezolvat. Mă ocup eu.
- Care dintre voi e responsabil aici ? - E pacientul meu.
De fapt, eu sunt de gardă.
Mă descurc. Mulțumesc.
Procedura standard pentru o comă de nivel GCS 6
constă în două perfuzii mari și diazepam.
Medicamentele anticonvulsive nu vor ajuta cu nimic.
Problema e în coloana vertebrală, nu în creierul lui.
Și din ce protocol medical citezi ?
Protocolul de a trăi în lumea reală,
unde cei cu asigurări medicale limitate nu sunt diagnosticați cu leziuni la coloană.
De fapt, ia medicamente anticonvulsive,
ceea ce este protocolul medical de citire a fișei lui.
Fir-ar. Nu, nu, nu.
- Fir-ar ! - Ce e ?
Insuficiență respiratorie.
Ar putea avea o hemoragie.
Anunță Neurochirurgia că avem o urgență și pregătește tomograful.
Studenți. Eliberați camera.
Viața de apoi și misterele ei
Hei, ce e ? Ce-ai pățit ?
Știai că sunt 12 perechi de nervi doar în cutia craniană ?
Nervii oculomotor, trohlear. Glosofaringian și ...
Nouă alte denumiri pe care nu mi le amintesc.
Nu pot absorbi și mai multă terminologie.
Parcă am o eczemă pe mână. Nu pot dormi.
Mama a investit toate economiile ei de-o viață în educația mea.
Haide.
Haide, e destulă suferință pentru o singură seară.
Hai să plecăm de aici. Bine ?
Noi eram prietene înainte, nu ?
- Care e ... - În primul nostru an,
când stăteam împreună la cursuri. Îți amintești ?
Și fugeam să luăm cafea.
Stăteam împreună. Făceam lucruri.
- Totuși, Încă suntem prietene. - Nu, nu vorbim.
Doar muncim și concurăm.
Cine diagnostichează cel mai repede paralizie Bell ?
Rapid, care sunt cele 7 efecte negative ale Ativanului ?
Săptămâna trecută, un student din anul doi s-a sinucis.
Court vei fi o doctoriță excelentă.
Medicina e ceva natural pentru tine.
Cred că există o cale ca noi două să petrecem mai mult timp împreună.
- Ce vrei să spui ? - Mă întrebam
dacă vrei să mă ajuți la acest proiect extracurricular la care lucrez.
Avem examenele la Neurologie peste 10 zile.
Nu cred că am să le iau.
Pentru cel ce ia examenele finale de la Anatomie, vacanțele excelente sunt divine.
- Ce ?! - E o frază mnemonică.
Se folosește pentru a-ți aminti cei 12 nervi cranieni.
- Da. - Mulțumesc.
Cu plăcere.
Dar chiar mi-ar plăcea să mă ajuți.
Poate.
Bună.
Ce-s în alea ?
În primul e Mountain Dew amestecat cu Adderall.
În celălalt e espresso.
- Laolaltă, sunt un infarct lichid. - Bună, Jamie.
Iisuse !
Bună.
"Bună, Jamie !". Unde ai fost noaptea trecută ?
Pupilele tale sunt încă dilatate.
O femeie de 25 de ani a fost internată noaptea trecută.
Se plângea de amețeală în partea dreaptă, greață, vomitături.
Ceva notabil în urma examinării fizice ?
Vede culoarea roșie diferit cu ochiul stâng față de cel drept și are ulcer bucal.
Sophia, ce teste ar trebui să facem ?
O puncție lombară, iar apoi un RMN creierului.
Bine, dar inversați ordinea. Întâi RMN-ul, apoi procedura.
Diagnostic preliminar, Brad.
- Chist hipofizar ? - Nu.
Jamie.
Jackie.
- Atac cerebral ? - Dumnezeule !
Trebuie să vă străduiți mai mult.
Care credeți că e cea mai mare grupă de vârstă în societatea de azi ?
Tineri adulți, între 20 și 30 de ani. Ceea ce înseamnă
că sunt cel puțin 1.000 de persoane care așteaptă să vă ia locul.
Și noi nu pregătim medici generaliști,
nici nu ne pierdem timpul cu studenți care cred
că se pot fofila făcând doar munca strict necesară.
Ne aflăm aici ca să-i educăm pe studenții care își forțează limitele,
pe studenții capabili să facă descoperiri noi
și care chiar pot pune accentul pe cunoștințele umane.
Și pentru cei dintre voi care consideră că e prea mult,
aceia ar trebui să plece.
Și asta chiar acum.
Marlo, dacă ți-aș spune
că sorgintea familiei pacientei este una mediteraneană.
De pildă greacă sau turcă, care ar fi diagnosticul ?
Nu cred că vei găsi răspunsul în caietul tău.
E boala Behcet.
Mulțumesc, Ray.
Să trecem mai departe.
De ce lucrezi la acest eveniment ?
Ești un copil de bani gata. Dormi pe un iaht.
Da, dar e o organizatoare de petreceri sexi cu care încerc să fac cunoștință.
Uită-te la toți acești bătrâni plicticoși, cu vinul lor alb și jocurile lor de golf.
Nu mi se pare o viață rea.
Nu știu de tine,
dar eu n-am să-mi petrec următorii 40 de ani, făcând examene de prostată.
Nimeni nu se mai omoară cu munca acum.
Generația noastră înseamnă antreprenoriat.
- Și ce ai să faci ? - Mă duc la L.A.
Uită-te la fața asta.
Voi fi un Anderson Cooper al Medicinii.
"Bună, mamă. E check-in-ul meu de la amiază".
Ce hilar. Bine.
Știi că nu pot face nimic în privința ei acum.
Chiar s-a mutat aici ca să te supravegheze ?
Haide, uite.
- Punctul meu de lucru e plin. - Bine.
Bine, d-le. Trebuie să vă fac o examinare testiculară.
- Durează doar un minut. - Ce ? Nu.
- Scuze. - Stai puțin.
Nici mie nu-mi place.
Închide ochii și închipuie-ți că sunt o asistentă sexi.
Ce ?! Ia-ți mâinile de pe mine !
Stai așa.
- Asistenta sexi. - Ia-ți ...
- Nu, stai puțin. - Stop ! Ce faci ?
N-are nevoie de o examinare testiculară.
Dacă te mai apropii de mine, te omor.
Cred că le-am încurcat.
Aici scrie că medicul rezident voia o examinare neurologică, nu una testiculară.
Nu-mi dau seama cum de ți-am transmis o informație greșită.
Foarte amuzant.
Ray poate fi un ticălos uneori. Ați observat asta ?
Eu îl găsesc interesant.
Haideți, oameni buni. Fără pauză de prânz astăzi.
Toate paturile sunt ocupate și avem persoane care așteaptă în camera de urgență.
Faceți turele de după-amiază.
Scuză-mă.
Ai planuri diseară ?
Bobocii țin o petrecere.
Punci de cămin și un DJ, dar nu mă deranjează.
Abia aștept să-mi vină rândul la anestezie.
Ăia au acces Ia cele mai bune medicamente.
Cauți asta ?
La naiba, da !
Am găsit-o pe noptiera mea.
Ne vedem mai târziu.
Ăștia din anul doi nu au tact deloc.
Să vină așa la mine, în fața colegei mele ...
Suntem colegi, nu ?
Adică, ne distrăm împreună.
Da, cam așa ceva.
Vrei să te distrezi cu mine mai târziu ?
Courtney Holmes, sunt puțin surprins că port această conversație cu tine.
Dar accept oferta.
La miezul nopții, la subsol, subnivelul C.
Vrei să ne întâlnim la subsol ?
Subnivelul C, sub vechea clădire.
Și ia liftul de serviciu. Nu are camere de supraveghere.
Da. Bună idee.
Dumnezeule !
Ai întârziat.
Ce căutăm aici ?
Hai, nu avem mult timp.
Courtney, ce se petrece ?
E trecut de miezul nopții, ar trebui să învăț.
Aproape am ajuns, bine ?
Zonă interzisă Accesul permis doar persoanelor autorizate
Ce sunt toate astea ?
Le-au adus aici, acum 5 ani.
În caz de dezastru natural, pierdere de energie.
E un spital complet funcțional și nu e folosit niciodată.
Court, ce ai de gând, mai exact ?
Sunteți două.
Jamie, ce cauți aici ?
Nici mie nu mi-a spus de tine, bine ?
Dar sunt deschis la o partidă în 3.
Taci.
Ce e ?
Îmi place.
Scanere, camere de supraveghere, avem de unde alege paturi.
- Putem face câtă gălăgie vrem. - Courtney, ce se petrece ?
I-am cerut și lui ajutorul. Probabil a interpretat greșit.
Adică nu facem sex ?
Stai, despre ce vorbești ?
Am căutat regiunea creierului responsabilă pentru experiențele aproape de moarte.
Și astea sunt scanări postmortem
ale pacienților care au murit în acest spital.
Există vreo împrejurare în care ai face sex cu mine ?
- Dumnezeule, încetează ! - Dacă creierul e doar un simplu organ,
de ce nu se stinge în momentul morții ?
De ce plutirea ?
De ce lumina albă ?
De ce sentimentul de fericire ?
Ce e acea experiență ?
E ceva chimic sau e altceva ?
Putem scana acel proces așa cum scanăm o criză ?
Dacă am putea documenta ce se întâmplă cu noi după ce murim ?
Ce vrei să spui ?
Nu se întâmplă nimic. Suntem morți.
Dacă am putea dovedi contrariul ?
Vă puteți imagina ce oferte de rezidențiat am primi ?
Și uitați de dr. Oz.
Ați fi primii specialiști din lume în viața de apoi.
Bine, mi-au captat atenția.
Haide, asta nu e știință. E pseudoștiință.
Poate că da, poate că nu.
Dar nu putem afla decât dacă vedem cu ochii noștri.
Așa că, aș vrea să-mi opriți inima.
Voi fi în scannerul de imagistică.
Va face poze în timp real a activității hemodinamice a creierului meu.
Așteptați un minut, iar apoi mă resuscitați.
Tu vorbești serios ?
- Să-ți oprim inima ? - Asta e propofol.
50 mg mă vor lăsa inconștientă.
Voi fi înfășurată într-o pătură de răcire,
îmi voi coborî temperatura corpului la 30 ° C.
Și atunci
îmi administrați un șoc electric ca să-mi opriți inima.
Stai puțin.
Am semnat un document de absolvire de vină. E în geanta mea.
Vă absolvă de orice responsabilitate.
Courtney, gândește-te la ce spui.
Dacă e destul de nebună să încerce, cine suntem noi s-o oprim ?
Sunt tânără, bine ? Sunt într-o formă excelentă.
Amândoi aveți pregătire în Medicina de urgență.
Să mă resuscitați ar trebui să fie ceva simplu.
Am verificat programul paznicilor de aici
și a echipelor de curățenie.
Avem vreo 45 de minute la dispoziție, așa că, ar trebui să începem.
Ce ?! Asta e o nebunie. Nu conta pe mine.
Nu te ajut să te sinucizi.
Atunci, poți sta la ușă, ca să te asiguri că nu intră nimeni.
Nu uita, e un magnet în scaner, deci, fără chei sau metale în cameră.
Avem situația sub control.
Jamie, dacă nu poți s-o resuscitezi ?
Îi ardem corpul, ne construim alibiuri și ne prefacem că nu s-a întâmplat nimic.
Și asigurați-vă că scanerul înregistrează, altfel totul e inutil.
Suntem pregătiți.
Repetă-mi procedura de resuscitare.
Cum mori, pornesc scanerul.
După 60 de secunde, încep să te aduc înapoi
comutând pătura pe încălzire.
Când temperatura corpului tău ajunge la 34 ° C, încep resuscitarea.
Trusa de resuscitare e pregătită cu epinefrina și defribilatorul.
Alo ? Leziuni cerebrale. O să te alegi cu leziuni cerebrale.
Nu și dacă mă resuscitați în timp util.
Celulele creierului pot supraviețui fără oxigen cel puțin 4 minute.
Bine.
Acum e momentul când îmi spui că totul e o glumă.
Pune pătură pe mine.
Jamie, privește-o ! E îngrozită.
Sunt doar instinctele naturale de supraviețuire ale corpului meu,
Am anticipat asta. Încerc să blochez asta.
Bine.
Și acum te omor.
Haideți. O să fim exmatriculați amândoi. Tu o să ajungi la închisoare.
Doar dacă îți dai tu drumul la gură.
Bine. Chiar facem asta.
Ne vedem mai târziu.
E inconștientă.
Temperatura corporală scade.
Jamie, ne putem opri aici, bine ?
Doarme puțin, se trezește și ne prefacem că am dus procedura la capăt.
Dacă nu faci față la asta, uită-te în altă parte.
Bine. Da, Jamie, o să plec !
- Încarc la 200. - Haide ! E greșit !
- Tu parcă plecai. - Omori pe cineva !
Da, probabil ar fi trebuit să stau acasă în seara asta.
La o parte !
Dumnezeule !
- Este ... - Moartă.
Cred.
Numărătoare inversă, 60 de secunde.
Observi activitate cerebrală ?
Ceva se petrece, dar nu știu ce anume.
Se înregistrează, nu ?
- 60 de secunde. - Resusciteaz-o.
Bine. Bine.
Pătura se încălzește.
- La ce temperatură trebuie s-o trezim ? - Nu contează. Grăbește-te.
Calmează-te.
- Încarc la 200. - Așteaptă !
La o parte !
Nu funcționează.
Normal că nu.
Padelele sunt inutile, fără un ritm cardiac.
Nu ai ascultat-o ?
Da. Voiam să notez toți pașii ...
Dă-te la o parte.
Dă-te !
- Stai, ce faci ? - Eu ...
Nu, are nevoie de epinefrină.
Intravenos, cretinule. Doamne, e deja setată !
Injecteaz-o în mână !
Calmează-te ! Mă descurc.
Nu funcționează. Încearcă altceva !
Nu există altceva.
Ce naiba ?
A fost un experiment.
Ne-a convins să-i oprim inima și nu putem s-o resuscităm.
- De când e moartă ? - Nu știu. De vreo două minute.
Eu zic să încercăm cu padelele.
Nu, așteaptă ! Lasă-le jos.
Oprește-te.
Ia-i locul Sophiei la compresiile toracice,
Fă-le mai apăsat. Urcă-te pe ea, dacă ajută.
Sophia, pune pătura de răcire pe ea. E prea caldă.
Încarcă defibrilatorul la 360 și fii pregătită.
Imediat ce eu și Jamie în restabilim pulsul,
oricât de slab ar fi, pui padelele pe ea
și îi administrezi voltajul maxim.
Pătura. Haide !
Trebuie să-i administrăm mai multă epinefrină, decât i-ați dat voi.
Nu te opri, continuă.
Haide. Courtney.
E hipoxică.
Trebuie s-o intubăm.
Să-l dăm jos.
Ajută-mă.
În regulă.
Hai, hai, hai.
La o parte !
Courtney, mă auzi ?
Ești nebună, știai asta ?
- L-ai chemat pe Ray ? - Tu rezolvai ceva ?
Mă pune cineva la curent și pe mine ?
A fost ceva foarte delicat.
Ca o deconectare.
Și am plutit spre tavan.
Îmi vedeam corpul, îi vedeam pe Sophia și Jamie.
Și apoi am văzut acoperișul spitalului.
Și n-am fost niciodată acolo.
Cum îți explici asta ?
Nu îmi pot explica.
Ești furios pe noi ?
Nu știu ce să cred.
În afară de faptul că sunteți cam proști.
E norocoasă că trăiește.
Trăiește datorită ție.
Ce s-a mai întâmplat ?
Ai văzut o lumină albă ?
Nu i-aș spune așa. Era ...
Mai degrabă era ...
Energie pură.
Și, sincer, a fost puțin sexual, de fapt.
A fost puțin sexual.
Auziți, înregistrarea e gata.
Ia uitați.
Considerăm zero momentul morții.
Activitatea cognitivă a cedat.
Inima ți s-a oprit. Nu respirai, nu aveai puls.
La 15 secunde, uitați.
E ca un fulger în cortexul tău prefrontal.
S-ar putea să fim martori la viața de apoi, oameni buni.
Bine.
Cine știe la ce ne uităm ?
Nu suntem radiologi.
Ar putea fi doar electricitate reziduală.
- Sinapse care se închid. - Bine, trecem mai departe.
Deci, acum ești moartă de aproape 40 de secunde
și priviți.
Această zonă se aprinde. Hipocampul.
- Asta nu e hipocampul. - Normal că e.
Asta e aria tegumentară ventrală.
E cea mai veche parte a creierului. Dictează setea, foamea, dragostea.
Bine, doctorilor. Mă bucur că vă distrați.
Trebuie să plec de aici.
Ray, haide.
Nu, lasă-l să plece.
S-a terminat. Creierul ei e întunecat acum.
Stați. Amigdala.
Asta e amigdala. Furia.
Stresul. Memoria emoțională.
Orice vedeai.
Asta era chiar înainte să te resuscităm.
E bine ?
Stă aici de vreo 10 minute.
- Serios ? - Da.
Ce crezi că face acolo ?
Sper că nu încearcă să zboare.
Dacă creierul a eliberat chimicale,
reziduurile ar putea fi încă în sistemul ei sangvin.
Am luat LSD odată.
N-am dormit 3 zile.
Rahat.
Mă duc să văd ce face.
Hai să plecăm.
Ce sus e aici.
Te simți bine ?
O să coc niște pâine.
Ce-i cu pâinea ?
Courtney a făcut-o. Șase franzele, noaptea trecută.
Și-a amintit rețeta bunicii ei.
De asemenea, a alergat 19 km.
- 19 km ? - Să începem.
Am crescut dozajul medicamentelor lui Michael Evergreen, în ultimele 10 ore,
dar epilepsie lui nu s-a îmbunătățit.
Acum are o erupție cutanată.
E un mister. Medicamentele ar trebui să aibă efect.
Carbamazepină ?
Ce ?
Carbamazepina are 11 % șanse să reacționeze negativ
cu lamotragina, adică celălalt medicament pe care îl la Michael.
Serios ?
Bravo, Courtney.
Sophia, următorul caz.
Adele Gunther. 44 de ani. Internată cu o confuzie mentală ușoară.
Spune că sora ei e o impostoare. N-o recunoaște.
Nu există antecedente de traumă. E prea tânără pentru demență.
O vom trimite la Psihiatrie pentru ...
E sindromul Capgras.
- Continuă. - Capgras e o deteriorare
a centrului de recunoaștere facială a creierului.
Și un diagnostic foarte rar.
V.S. Ramachandran, în cartea lui, Phantoms of the Brain,
leagă dihotomiile cortexului frontal, ca aceasta, de Capgras.
Asta nu e în programa ta de anul acesta.
Lectură opțională în primul meu an.
Așa mai merge.
Sora mea adora această piesă.
Prescripția medicală pentru carmazepină are 20 de pagini.
Cum a putut să-și amintească un asemenea detaliu ?
Cum de cântă iar la pian, după 12 ani ?
Nu cântă atât de bine.
Parcă creierul ei a fost reconectat,
accesează tot ce a învățat de-a lungul vieții,
Nu-mi pasă ce a pățit ea.
Acest experiment trebuie să se încheie chiar acum.
Nu am de gând să risc totul pentru o fascinație morbidă de-a voastră.
Vă credeți pionieri ai Medicinii ?
Sunteți doar niște copii bogați care își fac de cap,
înainte să deveniți specialiști bogați,
cu abțibilduri cu Ivy League pe Mercedes-urile voastre.
Am fost de acord cu tine până aproape de sfârșit.
Nimeni nu pune abțibilduri pe un Mercedes,
Cred că asta e ceva mai mult decât o scamatorie impresionantă.
Gata, eu sunt următorul.
- Bine. - Diseară. Eu.
Și veți fi cu toții acolo.
Astăzi e o zi bună pentru a muri.
Dumnezeule mare !
Așa arătam și eu ?
Da, exact așa.
- Eram sigură că o să apari. - De când e mort ?
45 de secunde.
Credeam că te-ai săturat de toată nebunia asta.
Jamie m-a rugat să vin.
Voia să-l resuscitez eu.
- Întrerupe comprimările. - 1, 2, 3 ...
- Tot n-are puls. - Administrez epinefrină.
- Haide, Jamie, trezește-te. - Nu te aude.
Sophia, pregătește-te să-l intubăm.
Bine. N-am mai făcut asta, lasă-mă un moment ...
- Fă-o ! - Ray, calmează-te,
Nu trebuie să intrăm în panică.
Să lăsăm epinefrina să-și facă efectul.
Jamie ...
La o parte !
Scoate-l, scoate-l.
Jamie, Jamie, Jamie.
Am nevoie de ceva de băut.
Shoturi. Shoturi, shoturi !
Da ! Haide !
- Noroc ! - Noroc !
Ce ziceți dacă am dărâma acest perete ?
- Nu, nu, nu. - Mereu mi-am dorit un atelier.
- Plouă cu grindină ! Courtney ! - Ce ?
Vezi pe unde mergi.
Asta e o nebunie.
Parcă sunt pe aceeași lungime de undă.
Ar trebui să îmbuteliem moartea clinică, s-o vindem ca drog de club.
Poftim. Folosește asta.
Doamne !
Asta a fost cea mai ciudată noapte din viața mea.
Tu ești următorul, Ray ?
Ce. Moartea clinică ? În nici un caz.
Te-aș aduce eu înapoi.
Poate.
Recunoaște, am fost bunicică cu defibrilatorul.
Te-ai descurcat bine.
Ai muri, dacă ai recunoaște că aș putea fi un doctor la fel de bun ca tine ?
N-am zis niciodată că nu ești.
Marlo, fratele tău e aici.
Nu ai mai multă experiență decât noi.
Am mai multă.
Am fost pompier în Houston.
Aproape 6 ani.
Eu sunt următoarea.
A fost super distractiv.
Eram atotputernic. Aveam tot orașul pentru nume,
E ciudat, nu ?
Credeam că vor fi mai mulți oameni ...
N-ar trebui să vezi ...
Rude care au murit sau ...
Poate că nu era nimeni acolo pentru că nu ne venise vremea.
A fost distractiv tot timpul ?
Ce vrei să spui ?
Nu știu ... Adică, a fost ceva deranjant sau ...
Nu chiar.
De ce ?
Nimic.
Starea ei se stabilizează.
Nu înțeleg. Datele indicau că începe o criză masivă, dar apoi a dispărut,
I-am dat Ativan.
Cine te-a autorizat ?
Îmi pare rău. O să cer aprobarea data viitoare.
I-ai salvat viața.
Da, asta am făcut.
Sunt Iisus.
Pe toți cei care îi voi atinge astăzi, îi voi vindeca.
E amuzant, fiindcă atât tu, cât și Courtney ați fost în moar ...
Amândoi ați fost în moarte clinică,
și totuși, Courtney se concentrează pe trecut.
Amintiri, remedii.
Pe când tu te concentrezi pe prezent, îți folosești intuiția.
Ce are asta în comun cu Courtney ?
Sophia, Marlo, sunteți chemați la unitatea de terapie intensivă.
E o trezire.
Ne vedem mai târziu, Iisus.
- O trezire ? - Da.
Ești aici pentru avort ?
Ernesto La Paz ar trebui să primească morfină ?
O să mă consult cu medicul rezident.
Sophia ? Unde te duci ?
Este 23:30.
Nu ești de gardă și n-ai nimic programat.
Nu, mă duc la bibliotecă.
O să învăț.
Nu, nu, nu, nu.
O să fac ceai și o să începem recapitularea
tuturor terminologiilor din sistemul nervos.
- Dar am ... - Acum.
Unde e Sophia ?
Trebuie să începem. E deja 00:15.
N-o să doară, nu ?
Anestezia o să se ocupe de asta.
Trei minute.
Jamie n-a stat decât două.
Ce pot spune ?
Sunt o fire competitivă.
După ce trec cele 3 minute,
vreau să faceți aceste intervenții, într-o ordine specifică.
Dacă nu-mi revin imediat, vreau să mă intubați.
Forțați oxigenul, bine ?
Hei, o să te resuscitez.
Relaxează-te. Savurează experiența.
Bine, bine.
Infuzia curge.
E inconștientă. Temperatura corporală este 34 ° C.
Încarc la 200.
La o parte.
Asistolă.
Bărbat în vârstă de 38 de ani, înțepat în față de o meduză.
O meduză.
Asta e. S-o resuscităm.
Administrez epinefrina.
- Defibrilatorul ! - Încarc la 200.
La o parte.
- Nu are puls. - Fir-ar să fie.
Mai dă-i epinefrină.
O să-i administrez epinefrină și bicarbonat de sodiu.
Defibrilatorul. Nu se stabilizează.
Încarc la 300.
La o parte. Haide.
Nu are puls.
Nu funcționează. Trebuie s-o intubez.
Hei, hei, hei.
Calmează-te. Mă ocup eu.
360. La o parte.
Te rog.
A revenit.
Ești bine ?
Suntem în siguranță. Nimeni nu urcă aici.
- Ce frumos e. - Nu-i așa ?
Temperatura ei e scăzută.
Pulsul e încă crescut.
Cred că 3 minute e prea mult.
A avut o călătorie neplăcută. Se mai întâmplă.
Ce, ești expert ?
Da, mai expert decât tine.
- E bine ? - Unde ai fost ?
- Marlo e bine. - Da, voi fi bine,
Eu urmez. Chiar acum.
- Chiar acum ? - De ce nu ?
Echipa de curățenie va fi la subsol în vreo 20 de minute.
- Bine. - Nu, am întrecut măsura.
Gata cu moartea clinică.
Deci, voi 3 puteți să vă extindeți cunoștințele
și să obțineți avantaje academice, dar eu nu ?
Avantaj ...
Crezi că asta te face mai bună, Sophia ?
Asta te face moartă.
Ai o judecată mai sănătoasă de atât.
Ray, dacă asta te deranjează așa mult, atunci, pleacă.
- Poate așa ar trebui să fac. - Nu te duci nicăieri.
Ești implicat la fel de mult ca noi în asta.
Nu-mi pasă cât de periculos este.
Am nevoie de asta mai mult decât oricare dintre voi.
Ray, e decizia ei. La fel cum a fost și în cazul nostru.
Dacă Sophia vrea să facem asta, atunci, o facem în noaptea asta.
Dar să nu stai prea mult.
Un B+ la biologie e inacceptabil.
Inacceptabil.
Nu te va ajuta să intri la o școală medicală din primele 10.
Cineva coboară cu liftul.
- Ce ? - Resuscitați-o,
Haide. Haide !
Administrez o fiolă de epinefrină.
Unde naiba te duci ?
Încep compresiile.
Te rog, Doamne, adu-o înapoi !
Excelentă gândire, doctore.
Sunt sigur că asta o să ajute.
Am introdus epinefrină.
Oprește compresiile.
La o parte.
Nu ești singurul copil care încearcă să intre.
1, 2, 3.
- Tahicardie ventriculară. - Încarc la 360.
La o parte.
Am recuperat-o. Haideți, să mergem.
O să te scoatem de aici.
- Haide. Vei fi bine. Vino încoace. - Haide.
- Haide ! - Am luat-o !
- Haina mea ! - Am luat-o !
Du-te !
La dreapta.
E deschisă. Urcați.
Ar trebui să conduci ?
Așteptați !
Rahat !
Ticălosule ! Ne-ai lăsat de izbeliști.
- Ești bine ? - V-am lăsat pe naiba.
- V-am salvat. - Să mergem !
- Vin ! - Stați pe loc !
Trebuie să ieșim de aici !
Stai !
Mergem prea repede !
Doamne !
- Rahat ! - Mașina !
Doamne !
Ai grijă !
Nu e amuzant.
Să-i dăm drumul !
Unde mergem ?
La naiba, da !
Courtney !
Nu știu dacă e de la experiența morții și învierii,
dar am o poftă intensă acum.
Poftă de ce, de gelato ?
Nu.
Dumnezeule, ce nebunie !
Sophia, deschide ușa !
Cred că e cineva la ușă.
- Sophia ! - Nu-mi pasă.
Nu te opri.
Sophia, vreau să deschizi această ușă.
Sophia !
E o plăcere să vă cunosc, d-nă Manning.
Cum îndrăznești să aduci pe cineva în apartamentul meu ?
Mă mut.
- Ce ai zis ? - Îmi găsesc propria locuință,
Nu vei face așa ceva.
Nu contează ce spui tu, mamă.
Nu contează ce amenințări faci. Am 25 de ani.
Chit că reușesc sau eșuez ...
O fac pe cont propriu.
Noapte bună.
Cum vei ajunge acasă ?
E o stație de metrou în apropiere.
Trebuie să-ți spun ceva.
Este ...
Este important.
Îmi spui sau ce ?
Am omorât pe cineva.
Ce ?
S-a întâmplat acum două luni.
Eram în tură la camera de gardă.
Pe pacient îl chema Cyrus Gudgeon.
A fost internat pentru o înțepătură de meduză.
Cyrus Gudgeon. Da, îmi amintesc. A fost înțepat în față.
A murit din cauza șocului, nu ?
Nu, a murit din cauza unei greșeli făcute de mine.
I-am administrat epinefrină și Benadryl.
Dar cele două medicamente nu reacționează încrucișat.
Avea metoprolol în organism.
Practic, a murit sufocat.
Eram în tura de 36 de ore
și cred că am făcut o greșeală și am uitat să-l întreb
dacă a luat vreun medicament.
Ar fi în viață acum, dacă n-aș fi greșit.
De ce îmi spui asta ?
Fiindcă l-am văzut.
Pe Cyrus. L-am văzut cât am fost în moarte clinică.
Și trebuie să însemne ceva, nu ?
Toată lumea greșește.
Da, dar trudesc din greu zilnic.
- Fac ceea ce trebuie. - Sunt convins.
- Nu sunt o persoană rea. - Nu, nu ești.
Nu sunt o persoană rea.
- Totul va fi bine, Marlo. - Ba nu, mi-e frică.
Mi-e frică.
Stai, stai.
Nu poți ...
Îmi pare rău.
Așa e. Ce fac cu tine ?
- Trebuie să plec. Îmi pare rău. - Nu, așteaptă.
- Fir-ar, câți nasturi. - Doar ...
Bine, bine. Am reușit.
Courtney !
Ajutor !
Ajutor ! Tessa !
Tessa !
Ajutor !
Sora mea !
Ajutor !
Sora mea !
- Sora mea. - Haide.
Nu ! Sora mea !
Nu !
Sper să nu devină ciudat.
Prea târziu.
Nu-mi pot imagina ce părere ai despre mine.
Mai întâi îți spun că sunt responsabilă
de moartea unui pacient,
iar apoi sar pe tine.
Serios, ce ...
Ce vezi la mine ?
Ești foarte sexi.
Trebuie să plec.
Era a 4-a lună din primul an la facultate.
Tu ajutai la secția de Oncologie.
O pacientă cu cancer la sân era acolo pentru prima rundă de chimioterapie.
Era neliniștită și speriată, dar tu te-ai așezat lângă ea și ai calmat-o,
întrebând-o de copiii ei, de slujba ei.
Erai atât de amabilă.
Credeai că nu te privește nimeni,
dar eu te priveam prin ușă.
Trei ore mai târziu, am trecut pe acolo
și tu erai acolo, verificai iar ce face.
Asta văd la tine.
Jamie ?
Courtney ? Ce e ?
Am văzut-o pe sora mea.
Ce ?
Pe chei.
Era ea.
Am văzut-o pe sora mea moartă.
Unde ești ?
Sunt acasă.
Nu înțeleg ce se întâmplă.
Rămâi acolo.
Vin și eu.
Mi-e dor de sora mea.
Trebuia să vă fi spus
că asta n-a fost despre
știință sau descoperire.
Cred că înnebunesc.
Am vedenii.
Ceva ce am făcut.
A fost vina mea.
Îmi pare rău.
Tessa ?
Tessa, chiar ești tu ?
Tessa, ești bine ?
- Ce ești ? - Courtney !
Courtney !
Haideți !
Bună. Noutăți din salonul 4
Au găsit-o la baza unei scări de incendiu.
Vom ști mai multe după autopsie,
dar acum nu e clar dacă a căzut,
a sărit sau Dumnezeu știe ce.
Știu că o plăceați.
Și îmi pare rău. Dar acum am nevoie
să preluați pacienții ei și să-i împărțiți între voi.
Tot avem un spital de administrat.
Aveți vreunul idee ce probleme avea ?
E ceva ce nu îmi spuneți ?
În regulă.
- Pare ceva ireal. - Știu.
Nu-mi vine să cred că a murit.
Trebuie să vorbim.
Se întâmplă ceva cu noi. Iar mintea îmi joacă feste.
De dimineață. Când înotăm în piscină ...
Nu pot vorbi, bine ?
- Am de făcut vizite. - Auziți,
Wolfson știe că îi ascundem ceva,
Școala va investiga moartea ei.
Nu cred că s-a sinucis.
Poate a căzut.
Tu ai fost acolo.
Ce s-a întâmplat ?
N-a răspuns la ușă. M-am gândit că s-a culcat,
Criminală petrecerea, nu ?
Arătați ca naiba cu toții.
Dacă școala află că am experimentat moartea clinică,
vom fi exmatriculați.
Și vă puteți lua adio de la viitorul vostru.
Distrugeți toate însemnările voastre.
O să intru în apartamentul lui Courtney, o să-i iau telefonul, calculatorul,
orice lucru incriminator.
Ai avut dreptate mereu, Ray.
Trebuia să te fi ascultat.
Da, așa e.
Tu n-ai nici o vină, omule.
Ar trebui să pleci.
Nu o să-ți menționăm numele.
Nu.
Nu plec nicăieri.
Ce pățiți voi, pățesc și eu.
- Da ? - Bună.
Am vești proaste.
Ray și cu mine am verificat apartamentul ei.
I-am găsit calculatorul și niște însemnări, dar nu și telefonul.
Probabil paza campusului a ajuns acolo înaintea voastră.
Bine. Presupunând că ai dreptate și nu e vorba de o anchetă penală,
atunci toate lucrurile ei rămân alături de corpul ei.
Adică tu poți coborî să le cauți.
Unde să cobor ?
Unde crezi ? La morgă, ce dracu' !
Marlo.
Marlo ?
Jamie.
Am vedenii.
Ceva ce am făcut.
A fost vina mea.
Îmi pare rău.
Tessa ?
Tessa, chiar ești tu ?
Ești bine ?
Ce ești ?
Iisuse Christoase !
Ce-a fost asta ?
Vorbea cu cineva.
Cineva era acolo.
Nu ai de unde să știi asta.
Poate avea halucinații.
Mie nu mi s-a părut așa.
Dacă chiar era Tessa ?
Cum adică ?
A văzut ceva. Ai auzit-o.
A zis că a făcut ceva.
Ceva s-a întâmplat din vina ei.
Dacă asta e ? Dacă ...
Dacă păcatele noastre ne urmăresc ?
Păcate. Asta e ridicol.
- Și ... Ce-o să facem ? - Ce-o să facem ?
O să ne spunem adevărul unul altuia. Asta vom face.
E o fată ... pe care am cunoscut-o.
Alicia.
Era chelneriță la Clubul Rustic al tatălui meu.
Doamne !
- Ai ucis-o ? - Ce ?! Nu.
Nu, n-am omorât pe nimeni.
Am lăsat-o gravidă.
Voiam să ajut, știți ?
Să plătesc pentru avort, să fiu ... Să merg cu ea la operație.
În orice caz ... Ziua cu pricina a sosit,
iar eu am clacat.
Am trecut cu mașina pe lângă ea.
Am lăsat-o să se descurce singură.
Și a apărut cât ai fost în moarte clinică ?
Aș vrea eu să fie doar atât.
A apărut și noaptea trecută.
Deci, ești bântuit de cineva viu.
- Despre ce vorbești ? - Despre asta.
Vorbesc despre asta.
Alicia mi-a făcut asta.
Doar că nu era ea.
Cum nu era nici sora lui Courtney.
Atunci, ce a fost ?
Jamie, ce era ?
Nu știu.
Ceva se hrănește cu conștiința noastră încărcată.
Ce vrei să spui ? Adică ...
Ceva demonic ?
Poate folosește trecutul nostru, păcatele noastre.
Stați așa.
Suntem niște oameni raționali.
Te puteai tăia singur.
Drogații se automutilează mereu.
Trebuie să existe o explicație logică.
Aveam 17 ani.
Numele ei era Irina Wong și avea o medie mai mare decât mine,
așa că, i-am interceptat mesajele
și am trimis pozele cu ea dezbrăcată la întreaga clasă.
Asta a distrus-o.
Care e rostul acestor confesiuni ? E clar că totul se petrece aici, în minte.
- Chestia aia ... - Courtney mi-a spus
că poate am deschis o ușă.
Așteaptă, deci, tu știai ?
Tu și Courtney știați că există un efect negativ la moartea clinică,
dar tot ne-ai lăsat pe mine și Marlo să încercăm ?
Am crezut că face parte din experiență.
Printre efectele secundare se numără gura uscată, halucinațiile, anxietatea.
N-am știut că efectele secundare vor apărea
și vor începe să ne bântuie.
Există o explicație științifică în toate astea.
Am depășit de mult faza explicațiilor.
Dacă Courtney avea dreptate ...
Orice s-o întâmpla cu noi,
aceste halucinații, aceste bântuiri sau ce-or fi,
se vor înrăutăți.
Până ne dăm seama ce să facem,
ce-a ucis-o pe ea, ne va ucide și pe noi.
Observați efectul de masă negativă secundar encefalomalaciei.
Sunt multiple focare de T2 și FLAIR
în materia albă supratentorială.
Aceste constatări sunt nespecifice, dar majoritatea se leagă
de schimbările cronice microangiopatice.
Veți observa că nu există hidrocefalie.
Nu există herniere cerebrală. Vasele se văd bine.
Veți observa că diferențierea materiei cenușii se menține în întregime.
Târfulițo ! Nu-mi vine să cred că te-ai culcat cu el.
Nu ești doar o tocilară fără speranță, dar și o târfă imatură și văicăreață.
- Bine, încetează ! - Poftim ?
Îmi pare rău.
Nu !
Încetează !
Încetează ! Nu !
Bună.
Ce cauți aici ?
L-ai văzut pe Cyrus Gudgeon, recent ?
Dacă asta vrea să fie o glumă, nu e una amuzantă.
Nu e o glumă.
Atunci, ce e ?
Am verificat raportul autopsiei.
Nu scrie nimic de metoprolol.
Dar apoi m-am întors la însemnările originale ale testului de sânge.
Și era acolo.
Metoprolol.
Eu intru.
De ce nu se potrivește raportul autopsiei cu însemnările, Marlo ?
Marlo ?
Marlo.
Ai schimbat raportul autopsiei ?
A trebuit să mă protejez.
Să te protejezi ? Pe bune ?
Făcând să pară că a murit de la o înțepătură
și nu din cauza unui medicament administrat de tine ?
Știu.
- Știu. A fost ceva greșit. - Trebuie să spui cuiva.
- Asta și fac. Îți spun ție. - Decanului, Marlo.
Trebuie să-i spui decanului că ai schimbat acel raport.
De ce ?
- La ce bun acum ? - Pe bune ? Nu înțelegi ?
El e moartea ta clinică. Cyrus Gudgeon.
Știi, a fost foarte frumos să fiu cu tine
și să conștientizez, după atâta vreme, că mă placi.
Iar acum tu trebuie să strici totul.
- Mă aflu aici pentru că te plac. - Pentru tine e ușor.
Nu trebuie să sacrifici nimic.
O să devin doctor cu o diplomă de la o facultate de Medicină de top.
Am muncit toată viața pentru asta.
Și acum am făcut o greșeală. Dacă recunosc, n-o să-l înviu pe tip.
Doar o să-mi distrug cariera.
Asta și e ideea,
cariera ta.
Dacă ai fost în stare să schimbi un raport de autopsie, atunci ...
Spune-o.
Poate n-ar trebui să fii doctor.
Bună, vorbesc cu Beverly Wong ?
Beverly Wong de la East Hadley ?
Tu ești ?
Ai o fiică, Irina ?
Bună.
Mersi că vii cu mine.
O mașină mai mică de închiriat n-ai găsit ?
Ești sigură că e aceeași Irina ?
Irina.
Da.
Sunt eu, Sophia.
De la East Hadley.
Am fost la același liceu.
Îmi pare rău, știu că a trecut o veșnicie.
Vreau neapărat să vorbesc cu tine, speram că poate ne putem așeza ...
Despre ce e vorba ?
Tu nu știi, dar ...
Eu am trimis pozele tale clasei.
Eu am făcut-o.
Nu suport gândul ăsta.
Am făcut un lucru groaznic. Știu asta.
Ce vrei ?
Vreau să-mi accepți scuzele.
Nu e nevoie.
Bine ? Am trecut peste.
Irina ... E important, da ?
Regret nespus.
Irina, te rog.
Sophia.
Te iert.
Mulțumesc.
Ce-a zis ?
Hei, Marlo, sunt eu, Jamie.
- Bună. - Uite, e doar o bănuială,
dar poate dacă îl găsești pe cel căruia i-ai greșit,
motivul pentru care te simți vinovată ... Și îți asumi responsabilitatea ...
Adică, cine știe dacă va funcționa ?
Dar ce avem de pierdut ?
Alicia !
Alicia.
Bună. Sunt ... Sunt eu.
Jamie.
Ce cauți aici, Jamie ?
El e fiul tău ?
Hei ! Am venit să-mi cer scuze.
Pentru că te-am lăsat baltă.
Am intrat în panică. Am fost un laș.
Trebuia să-ți fiu alături.
Dar n-ai fost.
Uite, eu ...
Vreau să-mi îndrept greșelile.
Să fac ce se cuvine. Să te ajut.
Orice ai nevoie.
Alicia.
Cine e omul ăla, mami ?
Ce ?
Ce naiba ?
Trebuie să-i pun capăt. Îmi pare rău.
Sophia ?
Am primit un mesaj de la Marlo, adineauri.
Ceva e în neregulă. Iar telefonul ei e închis.
Trebuie s-o găsim.
Bine. Unde ești ?
Vin la tine.
Marlo ?
Marlo !
Nu e aici.
Stai. Stai !
Marlo ?
N-o mai căuta. E aici.
Vino cât de repede poți !
Aproape am ajuns.
Trebuie să te grăbești.
Ray !
Trebuie să fie la subsol. Vino.
Bine.
Haide !
- Dumnezeule ! - Nu. Nu. Nu !
Doamne ! Cât timp a trecut ?
Mai mult de 4 minute.
- BVM ? - Sigur.
Haide ! Avem nevoie de oxigen.
Cyrus. Îmi pare foarte rău.
Iartă-mă.
Te rog, mă ierți ?
Nu are puls.
Fă tu compresiile.
Hai odată !
Nu funcționează. Fir-ar !
Oprește-te.
Nimic.
Ray.
Marlo, nu pricepi ?
Am nevoie să te întorci.
La mine.
Marlo. Marlo ...
Marlo ? Marlo.
Nu ! Nu !
Marlo.
Trebuie să te ierți pe tine însuți.
- Iartă-te. Marlo. - Nu !
Încarc la 360.
Bine. Bine.
Aici.
Așa.
Mulțumesc.
Te simți bine ?
Am găsit-o pe fată.
Și un băiețel.
La naiba cu mersul în L.A.
Îmi fac rezidențiatul aici.
Ca să fiu lângă ei.
O să încerc.
Courtney avea dreptate.
Nu e suficient să-ți ceri scuze.
Trebuie să înfruntăm ceea ce am făcut
și apoi să ne iertăm pe noi înșine.
Unele limite nu trebuie depășite.
Noi am pierdut o prietenă.
Nu vom mai fi niciodată la fel.
Unde ai fost ?
Am vorbit cu decanul.
Cum a mers ?
Voi fi sancționată.
L-ai adus ?
Aici.
Doar Courtney știe acum.
E așa ciudat să fim aici, fără Courtney.
Vrea cineva să spună ceva ?
Hai să ne îmbătăm.
De ce nu spui tu ceva ?
Pentru Courtney.
SFÂRȘIT